Dobrá zpráva! Zítra poletíte na Ebolu 9, virovou planetu.
Proč neletí už dnes?
Protože dnes bude slavnostní večer a já vás tam chci živé.
Koná se Výroční sympozium Akademie vynálezců.
Bezva! Miluju sympozia.
Je to událost vědecké sezóny.
Každý člen představí svůj vynález a nejlepší získá Cenu akademie.
To je nuda, ne?
Ó, to ano.
Ale ne letos, protože můj poslední vynález je neporazitelný.
Pohleďte - hodiny smrti!
Stačí strčit prst do otvoru a tahle ručička přesně ukáže, kolik ještě zbývá člověku času.
A to vážně funguje?
No někdy to na pár vteřin vypadne - záležitost svobodné vůle a tak.
Bezva. Kolik mi ještě zbývá?
Zamlouvám si jeho discmana.
ŠATY PANE BENDERA SPONZORUJE FIRMA ROBOTANY 3000
K O U L E S M E T Í
AKADEMIE VYNÁLEZCŮ
Co je to za šprta?
To jsem já na úplně prvním sympoziu. Jsem totiž nejstarší žijící člen Akademie.
Pro tyhle mladíky jsem idol.
Ale, ale. Čípak vrásčitý ksicht to nevidím?
Nech mě na pokoji, Wernstrome.
No tak, Farnsworthi, ty jsi už za obzorem.
Je čas přenechat vědu generaci 120-ti letých.
Vy usmrkanci si myslíte, že víte všechno na světě.
Já jsem byl vynálezcem když vy jste ještě nebyli ani senilní.
Jdi domů, starče, dřív než se zesměšníš.
Nyní mě omluv. Před vyhlášením si ještě chvíli zdřímnu.
Co je to za troubu?
Byl to můj nejslibnější student na Marsovské univerzitě.
Ale pak přišel ten test...
Jedna mínus?!
Ogden Wernstrom ještě nikdy nedostal jedna mínus.
Promiň Wernstrome, ale rukopis se taky známkuje.
Přísahám, že se pomstím, i kdyby to mělo trvat sto let.
A vidíte. Už je to něco přes 99 let, a pořád nic.
Jsem už skoro za vodou.
Prostudoval jsem si váš vinný lístek a vybral jsem si.
Pobudův ráj, ročník 71, Chateau Par-Tay 57 a Schewitzké 66.
Vynikající volba, pane.
A smíchejte mi je všechny do velkého tupláku.
Vítejte na letošním Sympoziu. Jsem váš host Ron Popeil.
Vynálezce Pana mikrofona, paruky ve spreji
a samozřejmě technologie jak uchovávat lidské hlavy naživu.
Ale to není vše! Dnes se představí celá řada vynálezců,
v čele s naší vycházející hvězdou, Ogdenem Wernstromem!
- Fůj! - Více vína!
Vážení členové Akademie, představuji vám: Suchozemský akvalung!
Chytej!
Sedni!
Řekl jsem sedni!
Zlobivá ryba!
Žádný strach, profesore. Vašim hodinám smrti se to nemůže rovnat.
A co nám dnes předvedeš ty, dědo!
Řekněme, že vám mladým usnoplencům ukážu, co je to věda.
Jen doufám, že to nebude taková ubohost,
jako ty hodiny smrti, které jsi předváděl minule.
Eh...říkal jsi...minule?
Správně.
A ukázal jsem vám usnoplencům, co je to věda?
To zrovna. Smáli jsme se a že nám vypadaly protézy.
Cinnanome ke mně!
Propána. Mám deset minut na to, abych vynalezl něco nového...
...třeba něco jako hodiny smrti.
Ehm, profesore...
Jako další se nám představí náš nejstarší člen,
profesor Hubert Farnsworth. Profesore?
Eh, ještě chvilku, ještě chvilku.
Odložit pero, starouši.
Eh, uh...takže...to jsem já. Eh, ahoj.
Ehm...všichni víme, že pomocí teleskopů můžeme pozorovat vzdálené objekty,
ale co kdybychom chtěli čichat vzdálené objekty?
Ode dneška je to možné díky mému novému vynálezu - čichoskopu.
Aroma nám uhání kolem této kávové skvrny, podél kousku olivy
do této díry po cigaretě. A tohle... to je náčrtek mne jako kovboje.
Říkám vám, že čichoskop je převratný!
Pomyslete na všechny ty astronomické zápachy, které díky mně ucítíte!
Na tohle jsem čekal sto let, Farnsworthi!
Dávám ti nejhorší možnou známku - jedna mínus mínus!
A nyní vyhlášení vítěze! Slyšte, slyšte!
Nezbývá mi než odevzdat cenu dr. Wernstromovi za jeho rybí udělátko!
149 let je pro vědce asi příliš vysoký věk.
Jo!
Ne, profesore, nevzdávejte to.
Ve 20. století se mi stávalo často, že jsem měl chuť všechno vzdát,
ale nikdy jsem to neudělal, nikdy! Hej, posloucháte mě vůbec?!
Eh, já to vzdávám.
U všech svatých, máš pravdu. Postavím ten čichoskop!
Heuréka!
Postavil jste čichoskop?
Ne, vzpomněl jsem si, že jsem ho postavil už před rokem.
Vyzkoušej to. Uvidíš, že všechna nebeská tělesa mají svůj nezaměnitelný pach.
Zaměřím třeba Jupiter.
Voní jako jahody.
Přesně! A teď Saturn.
Šišky! Člověče, to je skvělý... teda pokud mi to neobrátíte na Uran.
To nechápu.
Je mi líto, Fryi, ale Uran byl přejmenován v roce 2620,
protože toho hloupého vtipu už měli všichni dost.
Aha. A jak se mu říká teď?
Urektum. Můžu ti ho zaměřit
Ne, ne. Radši si šňupnu někde jinde.
Co je to?
Oh, proboha. Pozoruhodné.
Smrad tak odporný, že nelze ani změřit.
Vypadá to, že Fry objevil nejsmradlavější objekt ve známém vesmíru.
Pojmenujte ho po mě!
Myslím, že se pohybuje.
Hm, počítač by mohl vypočítat jeho trajektorii.
Můj bože! Ať je to cokoliv, letí to přímo na nás
a má dost síly na to, aby tohle město proměnilo ve velký smradlavý kráter!
Máme zhruba 72 hodin.
OK...jde se rabovat!
Takže ta věc zničí celé město?! Co to jenom může být?
Myslel jsem si to. Odpověď je skryta v tomto filmu,
který jsem našel na internetu.
VELKÁ ODPADNÍ KRIZE ROKU 2000
New York, rok 2000. Společnost s největším objemem odpadu v historii galaxie.
Ale nekonečný příval odpadu už nebylo kam ukládat.
Skládky byly přeplněné. New Jersey bylo přeplněné.
A tak v noci byl odpad odeslán na největší nákladní lodi na širé moře.
ZÁBAVA NA OBZORU
Odpudivý náklad brázdil světová moře po padesát let, ale nezakotvil v žádné zemi,
ani v té nejšpinavější. Však víte, kterou myslím.
Konečně v roce 2052, využilo město svých kontaktů k získání rakety
a odpálilo náklad do vesmíru.
Někteří odborníci upozorňovali, že se koule může jednoho dne vrátit na Zemi,
ale jejich závěry byly odmítnuty jako "depresivní".
Wow, tohle všecko jste našel na internetu?
V mé době lidi používali internet jenom na prohlížení porna.
A je tomu tak stále.
Teď, když je od toho pokoj, mohli bychom si popovídat
o mých sexuálních zábranách.
S radostí.
Taková je tedy situace. Díky krátkozrakosti Starého New Yorku.
Nový New York bude zničen koulí z odpadků.
Proboha, Fryi, na co jste tenkrát mysleli?
Jak jste mohli jen tak odhodit hromadu odpadu?!
Hele nech si to, jo? A co vy děláte s odpadem?
My všechno recyklujem. Roboty děláme ze starých plechovek od piva.
Jo. A plechovky na pivo se zase dělají ze starých robotů.
A ten sendvič, co jíš, je vyroben z vyřazených sendvičů. Nic nepřijde nazmar.
Budoucnost je nechutná.
Typický názor dvacátého století.
Nemáš právo kritizovat dvacáté století. Dali jsme světu žárovku, parní stroj a džin.
To všechno pochází z 19. století.
Jenom se po nás opičili.
Prosím, na tohle teď není čas. Toto je stav nouze.
Musíme varovat starostu.
Koule z odpadků, jo? Myslíte to vážně.
Naprosto vážně, pane starosto.
Musím si být jistý, že to není další vědátorská vymyšlenost,
jako globální oteplování nebo ozónová díra. Pošlete mi sem vědeckého poradce.
Ale, ale. Přišel jste nám předvést svůj nejnovější kapesník profesore?
Ne, jsem zde, protože se na nás řítí obrovská koule smetí.
Čichněte si sám.
To může být cokoliv.
Vadná součástka, kousek sýra na senzoru, kdo ví?
Pane starosto, právě jsme dostali tuto zprávu z Neptunu!
Obrovská...koule odpadků... právě přeletěla...strašný smrad...
Zde zpráva končí, pane.
Vlastně ne, ještě pokračuje.
Až teď.
Proboha, ten senilní stařec má pravdu!
Myslíte mě nebo jeho?
Jeho!
NECHÁVÁME LIDI KOUKAT NA ZPRÁVY V NAŠÍ VÝLOZE UŽ OD ROKU 1951
Dále - Nový New York v krizi. Morbo?
Díky lidská ženo.
Ubozí pozemšťané dnes zažili šok, když zjistili, že velká koule odpadu
zničí jejich umrněné město Nový New York.
Ještě, že žijeme tady v Los Angeles.
Morbo souhlasí.
Nemůžeme na to vystřelit raketu?
Provedli jsme simulaci na superpočítači, ale ta koule je příliš slizká.
Raketa by tím prošla jako měkkým sýrem.
Můžeme však poslat pár lidí, aby umístili nálože přesně na hranici
mezi touto horou kávové sedliny a tímto skladištěm AOL disket.
Teoreticky by to šlo.
Teoreticky možná, ale tohle je jasná sebevražda.
K tomu nepřinutíte žádnou posádku.
Sakra!
Na zničení koule máte jen jednu šanci Potom bude již příliš blízko,
takže výbuch by znamenal déšť odpadků na celé planetě a ztrátu miliard životů.
Bla bla bla...
Vyrobil jsem pro vás bombu.
Jakmile ji aktivujete, budete mít 25 minut na útěk.
To je vše? Ale...
Na vaše připomínky bude spousta času až po návratu. Bude-li nějaký.
Zápach stupeň 8...
...stupeň 12...
...stupeň 31!
Rozpadáme se! Zapněte protismradové zařízení.
Hm...květinová...
Podívejte, ta spousta svinstva.
To není svinstvo. To je úžasný pomník výdobytkům dvacátého století.
Koukejte - tygřík!
Sběratelský talíř pana Spocka. Figurky Barta Simpsona!
- Sněz mí kalhoty. - Tak jo. Mm...kalhoty.
Fryi, z těchhle věcí byl odpad, už když byly vyrobeny. Pojďme na věc.
Ale tyhle krámy nejsou odpad. Můžu zašmátrat v jakékoliv hromadě
a vytáhnu nějakou bezvadnou věc.
Tak jo, pojďme na věc.
Jestli tohle je podpovrchový zlom, tak ta bomba přijde přesně zde.
Připravte se na útěk. Máme na to 25 minut.
Uh...15 minut
...05 minut.
...6h minut?
Takhle to je. Profesor zabudoval displej obráceně.
Ten pitomec! Nebylo to nastavené na 25 minut ale na 52 vteřin.
Všichni zahyneme...mám pravdu!?
Máš.
Vybouchne to!
Hej, dej pozor! Ještě někomu vyrazíš oko!
Tak jo. Držte si skafandr. Já se o to postarám.
Jsme zachráněni.
Jo, jenže tuhle kouli už nikdo nezastaví. Nový New York je v troubě.
VÍTEJTE ZPĚT, (HRDINOVÉ) TROUBOVÉ!
Na tenhle den kočka Tlapka hned tak nezapomene.
Kočičky má Morbo rád.
Ostatní zprávy - Nový New York je odsouzen k záhubě.
Vina padá na lidského profesora Farnswortha a jeho malý, podřadný mozek.
Jak jen jsem mohl ten displej namontovat obráceně?!
Vždyť jsem postupoval přesně podle návodu.
Jsem jen vědecká troska. Všechno je má vina.
Moje vina je to taky. V životě jsem vyhodil víc odpadků než bylo tam nahoře.
A jednou se nám pokazil záchod, takže jsem používal odpadkový koš.
Leela měla pravdu. Lidé dvacátého století byli lenoši a hlupáci.
Hlavně já.
Dost. Všichni jste zklamali. Je načase povolat skutečného vědce.
Přesně tak.
Doktore Wernstrome, zachráníte mé město?
Jistě, ale ne zadarmo. Zaprvé chci funkci.
Samozřejmě.
A tučný grant.
Máte ho mít.
A také přístup do laboratoře a pět graduovaných studentů - tři z nich Číňany.
Eh...uh...no tak jo. Jaký je váš plán?
Žádný. Jdu si užívat života. Au revoir, bašťouni.
Krysa. Udělejte něco.
Rád bych, ale už má funkci.
Já se nevzdám. Stefanie, zavolej uklízečce. Řekni ji, ať přijde až zítra.
Tak, už mě nic nenapadá. Co vy?
Počkat! Pokud bychom vyrobili objekt stejné velikosti, hustoty a pevnosti,
jako ta koule, nerozbil by ji na kousky, ale odrazil ji pryč!
Ale kde najdeme látku stejné hustoty a pevnosti jako odpad?
To bohužel nevím.
Co takhle odpadky?
Dobrý bože! Druhá koule z odpadků. To by mohlo fungovat.
Ale odpadky nenajdete jen tak ležet na ulici.
Tohle město nepoznalo, co je to odpad už pět set let!
Pak je načase, aby se nějaký vyrobil.
Vyrobit odpad...ale jak?
Ustupte a sledujte mistra.
Plechovka? Teď je to odpad.
Papíry? Odpad.
Obrázek vaší ženy? Ryzí odpad. Zkuste sám.
U všech všudy! V tom chlapci něco je. Rychle, osud města je v sázce.
Fajn.
Nech tu koblihu a zahoď ji.
Bendere, dopij to pivo a hoď flašku na zem.
Výborně.
Sežeňte tomu robotovi nějaká piva!
Zaneřádili jsme tuto místnost, ale to je jen začátek.
Musíme dostat Fryův nápad mezi lidi.
Občané Nového New Yorku. Vezměte si příklad z dvacátého století.
Přestaňte už s tím otravným recyklováním a házejte odpadky na zem.
Nestyďte se, rozhazujte na všechny strany, stejně jako jsem to dělával já. Město na vás spoléhá.
MĚSTO NABÁDÁNO K ZNEČIŠŤOVÁNÍ
Jestli jsou mé výpočty správné, druhá koule odpálí tu první přímo do Slunce.
A jestli jsou mé výpočty správné, tak všichni bídně zhyneme.
Všichni na místa. Připravte se!
Pět, čtyři, tři, dva, tři, čtyři, pět, šest...
Tak už tu věc odpal!
Hořící odpad!
Hurá!
Jménem celého města vám děkuji, profesore Farnsworthi.
Uděluji vám cenu Akademie, kterou jsme zabavili dr. Wernstromovi poté,
co se ukázalo, že je to osel.
Ano! A máš to Wernstrome!
Dostanu tě, Farnsworthi, i kdyby to mělo trvat dalších sto let!
A tobě Fryi, chci také vyjádřit tisíceré díky.
Nebýt tvých zkušeností s výrobou odpadků z 20. století,
byli bychom zavaleni odpadky z 20. století.
Máme opravdu proč slavit?
Co když se druhá koule vrátí na Zem, stejně jako ta první?
No a co? To bude trvat stovky let!
Správně. S tím si nemusíme lámat hlavu.
To je ten správný duch 20. století.