VYJDE BRZY NA NELEGÁLNÍCH DVD
J A K Ý O T E C , T A K O V Ý K L O N
Dobré zprávy! Univerzita mne postavila před disciplinární komisi.
Počkat, to nejsou vůbec dobré zprávy!
Ať jste udělal cokoliv, jsem si jistá, že to můžete rozumně zdůvodnit.
Ano, ale nebudou mne poslouchat. Všichni se můžou přetrhnout,
aby zachránili Hitlerův mozek, ale když ho člověk voperuje žralokovi lidožroutovi,
to najednou zašel příliš daleko!
MARSOVSKÁ UNIVERZITA POZNÁNÍ PŘINÁŠÍ STRACH
POSVÁTNÁ POSLUCHÁRNA
Profesore Farnsworthe, víte, proč jste dnes zde?
Tak poslouchejte, vy nabubřelí podvodníci, jestli padnu, vezmu vás sebou!
Děkane Vernone, já znám pravdu! Tenkrát v noci jste řídil vy, ne váš kůň!
Děkane Absolone, vím všechno o vašem studijním kroužku pro chudé chlapce.
A doktore Wernstrome - Wernstrome!
Profesore, ve skutečnosti jsme vás předvolali, abychom vám oznámili...
Překvapení!
VŠECHNO NEJLEPŠÍ KE STOPADESÁTINÁM
A ty, trenére Smoley, nebo snad trenére Příčesku?!
Ale ne, profesore, tohle je narozeninový večírek k vašim stopadesátinám.
Dobrý večer, jmenuji se...pardon... jmenuji se Bender a budu moderovat tuhle sešlost.
Říká se, že člověk je takový, jaké má přátele.
Zde je profesorův nejstarší přítel - legračně páchnoucí humr!
Dobrý večer, dámy a mikrobové.
To nebyl vtip, myslel jsem děkana Streptokoka.
Neříkám, že profesor Farnsworth je starý, ale vzhledem k jeho věku už jistě brzy umře.
Haló, znělku! Tohle byl vtip. Ach jo, zase jako při tom vystoupení v Apollu.
Kde by profesor byl bez svých studentů, kteří jej milují a respektují? Přímo tady!
Ale vážně - ze všech bývalých členů posádky profesorovy lodi,
náš další řečník je daleko nejvíc naživu: kapitán Maskey.
Tohle nechápu.
Dalšího hosta myslím nemusím představovat.
Fryi, padej tam.
Díky. Když jsem byl požádán, abych natočil film o svém synovci, profesoru Farnsworthovi,
pomyslel jsem si - proč bych měl? Ale pak - natočila to Leela.
Ale kdybych to natočil já, bylo by tam mnohem víc nahejch ženskej na motorkách.
Pusťte to!
HUBERT FARNSWORTH NEKROLOG ŽIJÍCÍMU
Hubert J. Farnsworth se narodil 9. dubna 2851 ve špinavé Novonewyorské čtvrti Pekelná laboratoř.
Uvědomělý malý Hubert se naučil číst, ještě když byl v plenkách - v osmi letech.
A netrvalo dlouho a vyrostl v umaštěného teenagera.
Pozor šprt.
Když po čtrnácti letech odpromoval, usadil se Farnsworth ve fascinujícím světě vědy.
Rychlá auta, noční bary, krásné ženy - to vše navrhl sám ve svém mrňavém podkrovním bytě.
Padesát let pak pracoval ve společnosti Maminčin přátelský robot,
kde zkonstruoval prvního robota na světě, který splňoval podmínky pro půjčku na loď.
A nyní, přestože se blíží svým stopadesátinám, stále si uchovává mladický zápal.
Tak poslouchejte, vy nabubřelí podvodníci, jestli padnu, vezmu vás sebou!
HUBERT J. FARNSWORTH
POKRAČOVÁNÍ PŘÍSTĚ...
HUBERT J. FARNSWORTH POKRAČOVÁNÍ PŘÍSTĚ...?
Pár slov, profesore?
Řekl jsem slov.
Je příjemné vidět mé celoživotní dílo shrnuté v tříminutovém filmu.
Nejlepší léta jsou za mnou, tolik toho ještě zbývá udělat a tak málo času.
Legrační, fakt legrační.
Můj život končí.
Ale kdepak. Budete tu ještě alespoň deset let.
Leelo! Bude žít ještě alespoň "sto" let.
Nebude. Když člověk dosáhne 160 let, roboti ze Soumračného bratrstva ho odvezou
na tajuplnou planetu a již se nikdy nevrátí.
Fíha, planeta plná starých lidí. Kde leží?
To nikdo neví.
Tolik lásek zpola milovaných, tolik vynálezů zpola vynalezených.
Jenom ten zatracený stroj času mě stál patnáct let života!
Kdyby fungoval, mohl byste se vrátit v čase a vykašlat se na něj.
Až odejdu, nikdo po mně nepřevezme mou práci, můj výzkum ani mé pohádkové bohatství.
Můj Bože, to je ono! Jmenuji svého nástupce!
Profesorův nástupce?
Není času nazbyt. Jdu do své laboratoře vynalézat Stroj na jmenování nástupců!
Profesor nevylezl z laborky už několik dnů.
Doufám, že neumřel, pokud ovšem nejmenoval svým nástupcem mě.
Pak doufám, že už umřel.
Ty a nástupce? Jen přes můj prázdný krunýř.
Profesor jmenuje mne. Jen já mám jeho humří houževnatost.
Jdi se vycpat, Zoidbergu, nejlíp tam, kde se tvůj druh obyčejně chodí vycpat.
Jediný rozumný způsob, jak vybrat nástupce, je soutěž v podlézané.
Cože?
Podle kingstonských pravidel. Dva se ohnou, ale jen jeden se narovná.
Tak hele, mně profesor svěřil obří kosmickou loď.
Vám by nesvěřil ani svou zubní protézu.
Je mi líto, ale snad vám nemusím připomínat - krev je hustší vody.
Krev hustší vody.
LABORATOŘ - MYŠI VSTUPUJTE PROSÍM SKRZ BLUDIŠTĚ
Následuje velmi napínavé oznámení, takže všichni se slabým srdcem, prosím ihned odejděte.
Nashle.
Eh, profesore.
Ó ano, to oznámení! Jak všichni víte, už tady dlouho nebudu.
- Jó, to víme. - Jste jednou nohou v hrobě.
Takže jsem si vybral svého nástupce. Je to někdo, do koho vkládám velké naděje,
přestože je mentálně nevyvinutý a ještě nic nedokázal.
Můj nejbližší žijící příbuzný - můj klon, Cubert Farnsworth.
To je děsivé.
Hrome, svěříte mi alespoň svý zuby?
Jak jste k němu přišel?
Před dvanácti lety jsem začal klonovací proces odebráním několika buněk.
z jednoho z těch pravidelnějších útvarů, které jsem nahmatal na zádech.
Jak to, že když je váš klon, má úplně jiný nos?
Nechal jsem ho v klonovací nádobě příliš dlouho a tak se trochu přimáčknul ke stěně.
- Je jenom šerednej nebo i blbej? - To hned zjistíme.
Co je? To jste nikdy neviděli nahatýho génia?
- Ne. - Ne. - No, jednou v parku.
Jestli to tu mám vést, měl bych si proklepnout svoji rádoby posádku.
Dá-li se tomu tak říkat.
Nejprve "doktor" Zoidberg. Máme vůbec lékařský diplom?
Spadl mi...é...do sopky.
A k čemu tady potřebujeme ohejbacího robota. Co tady vůbec děláš?
Já nemluvit angličtina.
A jak to, že náš pilot má jenom jedno oko? Rád bych, aby ses s někým seznámila.
Jmenuje se - orientace v prostoru.
Ty jeden mrňavej...
Páni to byl náraz - vzduchu.
Tady hrozí jedno ohnutí...
Cuberte, pojď sem. Musím ti ukázat něco úžasného.
Co? Schopného zaměstnance? To teda vážně pochybuju.
- Ten malej parchant. - Ti ukážu...
Cuberte, jako můj nástupce po mně převezmeš mou práci.
Toto jsou jen některé z nedokončených vynálezů, jejichž dokončením strávíš zbytek života.
Nevěděl jsem, že to vy jste vynalezl hromadu krámů.
To je můj oceněný čichoskop. Kdykoliv se nějaký trouba kdekoliv ve vesmíru vydělá,
já to budu ihned vědět.
A toto je můj univerzální překladač.
Zatím bohužel překládá pouze do jakéhosi nesrozumitelného mrtvého jazyka.
- Ahoj. - Bonjour. - Bláznivá hatmatilka.
- Nemáte nějakej užitečnej vynález? - Ale samozřejmě. Pojď za mnou.
To je můj motor na temnou hmotu. Díky němu trvá cesta napříč galaxiemi pár hodin.
To je nemožné. Nelze cestovat rychleji než světlo.
Samozřejmě, že ne. Proto vědci zvýšili rychlost světla v roce 2208.
Zrovna tak nemožné.
Ale tohle přídavné spalování je na mém motoru nejpozoruhodnější.
Umí využívat palivo na 200 %.
- Tohle je obzvlášť nemožné. - Ale vůbec ne, je to velmi jednoduché.
- Tak to vysvětlete. - Tak to je nemožné.
Napadlo mne to ve snu a zapomněl jsem to zase v jiném snu.
Vaše vysvětlení jsou jen nesmyslná fantazírování. Všechno je to nemožné!
Nic není nemožné, pokud si to dokážeš představit! O tom je celá věda.
Ne, o tom je celá pohádka.
Můj Bože, to je Elzar, ten televizní kuchař.
Lidi, zabte mě.
- Jak se máme? - Ó, Elzare, všechno je skvělé.
- A ty seš co, robotickej vlezdoprdelka? - Ano pane, dobrý vtip, pane.
To je zlatý hřeb večera. Jsem tak rád, že někdo převezme mé celoživotní dílo.
A to všechno díky Cubertovi.
Hele, profesore, možná, že jsem ve všech ohledech stejný jako vy,
ale to neznamená, že jsem jako vy. Já nechci být vynálezce.
Chci dělat něco užitečného, jako učit, nebo hlídat vězně nebo psát sci-fi komiksy.
Ale...ale co mé naděje a mé sny a mé úžasné vynálezy.
Za celý život jste vynalezl jedinou ucházející věc a to jsem já.
A ani to se vám moc nepovedlo.
- Tak co lidi, všecko je OK? - Ó ano, Elzare.
Fajn, protože jsem zjistil, že to kuře je syrový.
Špatné zprávy. Až se na tohle budete dívat, já už tady nebudu.
Zbude po mně jen řada neúspěchů a mé původní kyčelní klouby.
Víte, lhal jsem vám ohledně svého věku - nemám stopadesát ale stošedesát.
Ó marnivosti, tvé jméno je profesor Farnsworth. A když teď nemám pro co žít,
přivolal jsem roboty Soumračného bratrstva, aby si mě odvezli.
MÉ POSÁDCE
Sbohem, krutý světe.
Sbohem, krutá lampičko.
Sbohem kruté závěsy, vyšívané jakýmisi krutými ornamenty
a roztomilé závěsové šňůry s bambulkami, ať již krutými nebo ne...
A když teď nemám pro co žít, přivolal jsem roboty Soumračného bratrstva, aby si mě odvezli.
Vím, že budete všichni nešťastní, zvláště pak Bender.
Nó, život jde dál. Kromě toho tvýho!
Bender teď jistě prohodil něco legračního, ale to ještě neví, že jsem tuto zprávu nahrál na jeho kazetu.
Ty parchante!
Musíme ho dostat zpátky.
Nemožné. Nikdo neví, kam ty starouše odvážej.
Nic není nemožné. Věděl bys to, kdybys byl po profesorovi jako já.
Ty seš jeho strejda, troubo, to on je po tobě.
Počkat, to znamená, že i já jsem po tobě!
Ticho! Myslím, že vím, jak jej najít.
Jen do toho, velká noho.
Pokud čichoskop zachytí profesorův pach, můžeme ho lokalizovat.
Jak určitě všichni nevíte, zápach tvoří částečky, které se nemohou pohybovat vakuem.
Zaměřuji ho. Alpa,...naftalín,...dopisy nakladateli! To je profesor!
Ke kosmoletu!
Doleva. Ne, nahoru. Ne, zpátky, zpátky!
Nikdy ho nenajdeme. Roboti umí držet tajemství.
To jsou kecy, ty malej počůránku. Ou, pardon.
Támhle je. Hvězda blízké smrti.
Řekneme jim, že profesor utekl, a že ho vedeme zpátky.
Fryi, ty se převlečeš za 160 letého staříka.
Není problém.
Bože, iluze je téměř dokonalá. Málem jsem zapomněl, že se dívám na idiota!
- Možná, že budou chtít vzorek DNA. - Jen ať si ho zkusí najít.
Ten plán je nemožný. Vždyť žádný vzorek profesorovy DNA nemáme!
Já bych věděl, odkud ho vzít.
VSTUP PRO HOSTY PO 23. HODINĚ UŽIJTE ZŘÍDKU
- Proč musím dělat hrb zrovna já? - Protože na chovance seš moc ošklivej.
Tak na tohle jde naše zdravotní pojištění.
- Stát. Identifikujte hosta. - To je profesor Hubert Farnsworth. Utekl.
- Utekl? Odsud nikdo neuteče. - Nevypadá na 160.
Ale jo, poslouchejte: Děcka mizerný, padejte z toho trávníku!
Staré lidi skutečně zlobí, když si na jejich trávníku hrají děti.
To je bez diskuse. Ale stejně ještě potřebujeme vzorek DNA.
- Tady máte čerstvou ranní dávku. - Stačí nám jen jedna buňka.
- Drobný si nech, kámo. - Robot blbej.
Neříkal ten hrb něco?
Já..já mám syndrom Hovořícího interlopatkového vaku.
Á, HIV.
VZOREK TKÁNĚ
Identita potvrzena. Vraťte toho belhavého dědka do jeho pokoje.
- 7152, Maple Drive. - To zní pěkně.
Abyste nebyli překvapení.
Tak sem strkaj starý lidi. To je hrozný.
Alespoň tu nemůžou řídit.
Připravte se na nejhorší.
- Vypadá tak bezstarostně. - Co se děje.
Je napojen na systém podpory života. Musíme ho odpojit velmi, velmi opatrně,
protože náhlý šok by ho mohl zabít.
Stát!
- Chyťte je! - Chyťte je! Chyťte je!
Sejměte je! É, chci říct, chyťte je!
Tohle nikdy nezvládnu.
Možná, že to dokážeme. A možná, že ne.
- To je nemožné, nevejdem se. - Dolů!
Říkal jsem to.
Leelo, šlápni tou svou velkou nohou na plyn!
Vyřadili nám motory.
Sprav to! Sprav to! Sprav to! Sprav to! Sprav to!
Jenom profesor to umí opravit. Musíme ho vzbudit.
Zkus to šokem.
Zase nepřišel důchod! Všechno je dneska dražší! Mladý lidi mluví sprostě!
Sakra! Musíme to opravit sami.
To teda nemůžem, ty pitomče. Nikdo neví, jak to funguje. Je to nemožné!
Nic není nemožné. Už vím, jak motor pracuje. Napadlo mě to ve snu.
Motor ve skutečnosti nehýbe lodí. Loď zůstává na místě, přičemž vesmír se pohybuje okolo ní.
To je úplná kravina.
Nic není úplná kravina. Stačí si to jen představit. A o tom je celá věda, že ano, profesore?
Jedeme.
Dobré zprávy! Je už naprosto zdráv.
Cítím se na stočtyřicet. Vidíte, zlomil jsem si jen jeden kotník
Co to s vámi prováděli v tom šupleti?
Napojili mě na prapodivný virtuální svět, který byl k nerozeznání od skutečného.
Jak to v něm vypadalo?
Jako bych žil v nějakém zařízení na Floridě se stovkami jiných starých lidí.
Celé dny jsme hráli bingo, jedli staré jídlo a čekali, až zavolají naše děti.
To je stokrát horší, než cokoliv co si dovedu představit.
Ó, to ano. Děkuji, že jste mne zachránili a obzvlášť tobě, můj malý klone.
Bez ohledu na to, čím chceš v životě být, jsem na tebe hrdý.
Už jsem se rozhodl. Tati, až vyrostu, chci být jako ty.
Neboj se, budeš. Mimochodem, měl by sis prostudovat vše o poruchách močového měchýře.
- Proč? - Ale...jen tak.