TESTOVÁNO NA LARVÁCH, POTVRZENO NA KUKLÁCH
D E N M A T K Y
Ze sportu: Yankeeský blernsballista William Woo si přivodil zranění kolena a je ze hry.
Á, takže lidské koleno je snadno zranitelné!
Pro mou rasu je to nanejvýš cenná informace!
Konečně, dnes je Den Matky, kdy všichni roboti
oslavují Maminku, milovanou majitelku společnosti Maminčin přátelský robot.
Po celé Zemi kupují roboti vyrobení společností Maminčin přátelský robot
originální dárky pro rozkošného starého magnáta, který je přivedl na svět.
- Toto je od srdce. - Přesně tohle jsem si vždy přála.
Pojďte se podívat. Nakoupil jsem dárky pro Maminku.
Moc hezké. Kdes to ukrad?
Nikde. Koupil jsem to.
Tak moc ji miluju.
- Cos to koupil, ty citlivko. - Samý vzácný věci.
Objevil jsem tuhle rozkošnou věcičku: Myšky si dávají čaj.
A taky zarámovanou fotku, když mi byl teprve měsíc.
Ale teď to nejlepší - mý nejhlubší city vyjadřuje tahle pohlednice.
"Tys mne na svět přivedla a jen tys tím vinna,"
"když slyším jen tvé jméno láska ve mně se vzpíná."
"Jsi jemná jako lunchmeat a štíhlá jako slámka."
Jsi má milovaná Maminka.
- Jak chceš tohle všechno Mamince odnést? - Píchne mi pár troubů.
Hněte sebou, to si říkáte troubové?
DALA JSI MI TOHO HODNĚ OPAKOVAT "MILUJI TĚ MAMINKO" DOKUD JE 1>0;
- Fuj, ty výfukový splodiny pěkně smrdí. - Já to nebyl.
DĚKUJI VÁM
TO JE MYŠLENKA, KTERÁ SE POČÍTÁ
Nemám moc peněz, ale na dárek pro Maminku jsem šetřil celý rok.
Hele, Muzeum robotiky. Chcete se dozvědět něco o naší historii?
- No, tak jo. - Ani ne.
Když jinak nedáte. Ale platíte vy!
Voskový figuríny těch nejslavnějších Maminčiných robotů!
Vypadají jako živé.
To je vůbec nejslavnější robotickej umělec. Vincent van Gobot.
Vyrobili ho bez ucha, ale pak zešílel a nechal si ho přivařit.
- A kdo je tohle. - Uklízeč a právě odpočívám.
Omlouvám se, myslel jsem, že jste z vosku.
Já jsem z vosku. Má bejt?!
Myslel jsem, že jste jeden z těch voskovejch robotů.
Můžeš mi říct, proč by voskovej robot nemoh vodpočívat uprostřed houfu voskovejch robotů?
Je na tom snad něco divnýho?!
"Podívejte se očima robota ohýbače." Tak jo.
CÍL KRÁDEŽE
OBSAH ALKOHOLU - 0 %
BURAN - OBSAH ALKOHOLU 0,05 %
PŘEDSTÍRAT PŘÁTELSTVÍ, POTÉ OKRÁST A ZANECHAT VE ŠKARPĚ
Půjč mi to taky.
Wow, točí se mi hlava.
Hele, tady je fotka Maminčina nejoblíbenějšího robota.
Ukaž, kde, já ho zabiju!
- Kdopak je můj nejoblíbenější robot? - To jsem já!
- Ať se nikdo do toho zrcadla nedívá. - Nejradši mám všechny své roboty.
Všichni ty pošahaný roboti mi můžou vlízt do zadnice.
Walte! Jak se zbavíme toho bordelu, co mi poslali?
Bude rozdrcen na prach a prodáván jako hokus pokus lék na rakovinu.
Falešná naděje. To miluju.
Larry! Co ty zhovadilý blahopřejný dopisy?!
Mašina jede na plný výkon.
MAGNET NA PENÍZE
TOALETNÍ PAPÍR - KVALITA STUNĚ SIROTČINEC
- Mami, proč ti roboti dávají dárky? - Drž sakra hubu, tupče, když mluvím.
Možná jste si všimli, že všichni mí roboti maj anténky.
Všichni si myslej, že je to proto, aby vypadali víc vědeckofantasticky.
Ale ve skutečnosti je to součást mého Univerzálního kontrolního systému.
Takže dělají všechno, co jim nařídíš? Proto tedy máš ráda Den Matky.
Nesnáším Den Matky, vy skopové hlavy! Přivolává mi strašný vzpomínky.
Ale tentokrát budou ten den nenávidět všichni tak jako já!
Jednoho dne bych se chtěl oženit s někým, jako je ona.
Ahoj. Je čas výročního setkání s mými dětmi.
Jsem její oblíbenec.
Uvidíme se v práci. Jen ji nezapomeň říct, jak ji miluješ.
Každej trouba to bude říkat. Bender má v rukávu něco lepčího.
Jsi má milovaná Maminka.
- Vítejte, drahoušci. - Milujem tě, Maminko!
Haló, Maminko, to jsem já, Bender. Koukni se na mě!
- Děti moje, vaše Maminka tady nebude věčně. - A kruci.
A ještě než zemřu, jen jedinkrát bych se chtěla stát neomezeným vládcem Země.
Tak povstaňte, milí moji a ovládněte planetu!
- Podrobte si Zemi, vy parchanti! - Podrobme si Zemi, my parchanti!
Soudruzi, setřesme pouta lidského útlaku!
Nechť započne krvavá lázeň!
To je celá moje Maminka.
- Dám si kávu, prosím. - Se smetanou? - Ano, prosím.
- Smetana došla! - No...tak jo.
- Budete chtít také cukr? - Ano, osm lžiček. - Káva došla!
Leelo, myslím, že ten kávovar je pokaženej.
Tak co, chutná?!
Ani toaster nefunguje.
Jde po mně sešívačka!
Co se to tu děje?
Dobré zprávy! V televizi hlásí velice špatné zprávy!
Pusťte to někdo!
Přerušujeme bitvu vesmírných Krakenů a přinášíme vám zvláštní reportáž.
Roboti na celé Zemi se bouří. Rozzuřené stroje odmítají poslušnost.
dokud jejich milovaná miliardářka nebude prohlášena neomezeným vládcem Země.
Nula jedna nula a nula nula jedna!
Morbo požaduje komentář.
Takové chování jsem u svých dětí nikdy nezažila.
Tvrdím, že za to mohou dnešní média plná násilí.
Média plná násilí? To je pěkná volo...
Nebojte se, váš dřez je pořád na vaší straně. Helemese, někomu sem spadl diamantový prsten!
- Fakt? - Né! Pozor! Huso!
Nazdar nuly!
Bendere, díky Bohu, že jsi tady. Promluv si s těmi přístroji.
Trhněte si, masožrouti, já jsem na straně svejch robotickejch bratrů.
Je to tak, soudružko Blahopřejná pohlednice?
Buržoazní lidská třída žije z práce robodělníků a roborolníků.
Odteďka budu já sedět na gauči a vy budete pracovat.
Pojď soudruhu Bendere, musíme vyrazit do ulic.
Není to to nudné vyrážení do ulic?
Ne, tohle je vyrážení s drancováním a podpalováním.
Jo! A máš to Gándhí!
Mimochodem, umyj si někdy zápěstí.
My se bez nich obejdem. Já chodil do skauta.
Zbláznil ses. Kdo nás teď bude krmit a šatit a skládat báječnej jazz?
To bude znamenat konec civilizace.
Za našich časů jsme nebyli tak závislí na high-tech udělátkách, jako vy.
Na praní jsme nepotřebovali mechanické prací stroje.
Místo toho jsme používali automatické pračky!
A když jsme se chtěli najíst, nepotřebovali jsme elektrický otvírák.
Stačil nám spolehlivý švýcarský armádní nůž.
Mám hlad.
TEĎKA JE TO MOJE, KÁMO
SEBEVRAŽEDNÁ BUDKA
Mami, proč chceš, aby se civilizace zhroutila?
Já ani nevím. Asi mám na Den Matky vždycky špatnou náladu.
A proč, mami?
Před sedmnácti lety, na Den Matky, mne opustil jediný muž, kterého jsem kdy milovala.
Ten nafoukanej parchant ze mě udělal zahořklou starou ženu.
- Ale mami, ty nejsi zahořklá... - Drž hubu, kriple!
Neviděla jsem toho nádherného hřebce od té doby, co mne opustil.
Ale jestli ho ještě někdy uvidím, přísahám, že ho rozmáčknu jak červa.
- Zoidbergu. - Hurá, jsem užitečný. Je mi tak nádherně.
- Co když nám vyhasne oheň. - Tak přepadneme hrnčířství naproti a ukradneme jejich oheň!
Můžeme použít můj nový vynález: špičatý kámen na klacku.
- Cizinci! - Braňte oheň!
Přišli jsme si pro tebe.
- Co ode mne chcete? - Aby ses zase dal dohromady s Maminkou.
Prosím, jen tak bude zase šťastná.
- Počkat, chcete říct, že jste vy a Maminka... - ...hráli pexeso? Bohužel ano.
Je to pokořující příběh, který jsem chtěl navždy utajit.
Tak, udělejte si pohodlí.
Naše cesty se zkřížily, když jsem pracoval ve výzkumu v Maminčině přátelském robotu.
Hned jak jsme si pohlédli do očí, věděli jsme, že to budem dělat jak křečci.
Byla mou první láskou. Nebo alespoň jednou z prvních, pokud si dobře pamatuju.
Ale pak, před sedmnácti lety...
Dobré zprávy! Vynalezl jsem novou roztomilou dětskou hračku.
Nazval jsem ji Kocourek Šourek. Když ho pohladíš, zazáří mu z očí duha.
Výborně, Hubie. Budeme je vyrábět 2 metry vysoké a s laserem místo duhy.
Na mezigalaktickém zbrojním trhu vyděláme miliardy.
Ale co je vysoké 2 metry už není roztomilé! Proto byla má ohromná čůrací panna takový propadák.
Ty mi vůbec nerozumíš. Mezi námi je konec!
Nikdy se s tím nesmířila.
V celém pekle není tolik zběsilosti jako v armádě robotů pod velením zhrzené ženy.
Řídí je pomocí dálkového ovladače, který ukrývá ve své...podprsence.
Ale až se ten brýlatý pán k Mamince vrátí, bude zase šťastná a ty ošklivé roboty zastaví.
Usmířit se s ní?! Potom, co všechno obrátila vzhůru nohama, když život byl tak skvělý?!
Nikdy!
Pozor, telka chce utýct!
...A proto jsou třeťáci na planetě PS139 Morbovou havětí týdně!
Další zprávy: lidská rasa je odsouzena k zániku, neboť bouřící se roboti jsou stále nebezpečnější.
Počkat - neříkal jsi, že Maminka ukrývá ten ovladač v podprsence?
Podprsence!
Profesore, nemusíte se s ní dát zase dohromady.
Stačí, když ji svedete, svléknete a seberete ten ovladač.
To je tak nemravné, že by to mohlo vyjít.
Ten pán se bude dotýkat Maminky?
Při pomyšlení na to, že bych měl hladit tu starou vyschlou tresku,
mi do jícnu stoupá tapioka.
Profesore prosím, osud světa závisí na vás a na obnovení vašeho vztahu s Maminkou.
Tak dobrá. Mám-li být milovníkem, budu milovníkem.
Na zkoušku jsem oblékl podprsenku Ignerovi.
Ovladač je ukryt zde, v levém košíčku.
Žádný strach, mé magické prsty pořád ví, jak na to.
Abychom se vyhnuli robotickým Komandům smrti, vezmeme matku na její venkovskou chatu v Bronxu.
Najdete ji pomocí této vzácné, nedigitální mapy.
- Leela nést oheň? - Ne dík, seženem si vlastní.
Profesor do Bronxu nedojde. Jak se tam bez hovermobilu dostaneme?
V mé době jsme se přemísťovali na velké vzdálenosti bez vznášedel.
Nemožné!
Jmenovalo se to...počkat...bylo to fakt známé. Ruth Gordon jedno měl.
Kolo!
- To neznám. - Ukaž nám ten...kolo!
Tak, hotovo.
Nebylo by lepší, kdyby ta kola byla kulatá?
Je to můj vynález, takže bude po mým.
Teď ještě potřebujem tažnou sílu.
- Rychle, roboti dobyli hrabství Sufik. - Ke svádění připraven.
Vzal jsem si svůj líbací chrup a svůj večerní kýlní pás.
Dejte jí tohle.
A kdyby něco, vzal jsem vám balení šampaňskýho a trychtýř.
Koho to sem čerti... Hubert Farnsworth?!
Utíkal jsem před nějakými roboty a měsíční svit, odrážející se
od jejich zakrvácených pařátů mi připomněl tebe.
Je to tak dávno...ty odporná uzená vepřová hlavo!
- Mohu dál? - Nikdy!
Takhle vypadá lidské páření? To se mi líbí.
- Dej pryč to svý smradlavý kopyto! - To je pro tebe.
Narcisy! Sedmnáct let a ty si stále pamatuješ mé oblíbené kytky.
Tvé oblíbené eh...? A proč mě bolí noha?
Půjdeš dál?
Zlomil jsi mi srdce, Huberte.
A ty zase mně. Je ovšem pravda, že od té doby jsem měl pět, šest transplantací.
Tak co jsi dělal po celá ta léta?
Vynalézal, posílal své posádky na smrt, šlechtil atomová monstra.
Huberte, Huberte, ty a ta tvá atomová monstra.
Tvé oči byly vždy zastřeny rozkošnou mléčně bílou clonou.
A tvá kůže na krku je stále tak půvabně volná.
Hubie, miláčku, neměla jsem se rozčílit kvůli tomu roztomilému Kocourkovi Šourkovi.
Ne, ne, byl jsem hlupák, že jsem nesouhlasil.
Půl metru, dva, nebo deset, co na tom záleží?
- Měl bys vidět nové jedenáctimetrové modely. - Jedenáct metrů?! Do pekla s tebou!
Byl jsem hlupák, když jsem věřil, že ses změnila, ty stará rašple.
- Špinavej bezzubej zparchantělej šprte! - Hnusná stará fosílie!
Smradlavé prase!
Teď nebo nikdy. Jen to pěkně odháčknout a sebrat ten ovladač.
Těch háčků ale je. Tak dělej, Farnsworthi!
U ďasa, ten první je zas zaháčknutý. Vzdávám to. Počkat?! Vítězství!
Oh hó...a teď jen ten...ovladač. Jen ten...Ó!
Dělám si starosti. Proč jim to trvá tak dlouho?
- Roboti! - Žízním po lidské krvi!
Kde u Funkyměsta je profesor?
Nic tady není, kromě páru svrasklej sloních kůží.
Asi bych měla ty roboty vypnout, dřív než nám zničí náš romantický večer.
Tak lidi, pomozte Mamince najít podprsenku.
Támhle je!
Větrák zvítězil nad člověkem.
- Je tu vůbec něco nerobotickýho? - Já nejsem robot.
Tak Pohlednice, já seberu prachy a ty to tady roztřískáš a pak...
Ty, ohýbači, Maminka potřebuje tu podprsenku, aby mohla ukončit vzpouru robotů.
Natáhni se a podej mi ji.
Promiň Maminko, ale řekla jsi - rebeluj a tak teda drancuju.
Balení jahodovýho šampáňa. Dám si do nosu.
Ne, soudruhu Bendere. Alkohol je opium lidské buržoazie!
Co to?
V nebeském ráji pro pracující roboty nebude žádný alkohol.
Jen vydatné syntetické palivo.
Žádnej alkohol?! Dasvidaňa, soudruhu.
Rychle Bendere, ta podprsenka.
Tak větráku, jen pěkně drž ať můžu...
Smrt všem lidem!
Limča zadarmo všem lidem!
Miluju tě, Maminko. Prožijeme přestárlost společně.
Výborně profesore, plán vyšel.
Plán? Jaký plán? Myslela jsem, že to byla spontánní smršť vzrušujícího suchého sexu.
Nejdřív to byl promyšlený trik, jak prohledat tvé spodní prádlo.
Ale jakmile jsem se tam dostal, našel jsem víc. Mnohem víc!
A teď chci vykřičet naši lásku ze střech domů.
Možná, že vyšlechtím něco jako albínskou křičíci gorilu...
Ven z mého domu, ty prolhanej neřáde. Už tě nikdy nechci vidět!
Ale kůžičko moje...
Je načase, aby se tendle robot vrátil zpátky do práce.
Škoda, že to s Maminkou nevyšlo.
Ano. Ale způsobem, mně vlastním, ji pořád miluji.
Miluju Maminku!
Ty jsi mě na svět přivedla a jen tys tím vinna,
když slyším jen tvé jméno láska ve mně se vzpíná.
Jsi jemná jako lunchmeat a štíhlá jako slámka.
Jsi má milovaná Maminka.